Petőcz György emléktáblája - Éberhard
Különös sorsa volt az éberhardi, illetve előpatonyi Petőcz Györgynek.
![éberhard](https://ma7media.storage.googleapis.com/sites/default/files/styles/freeform_large_9_2x/s3/2023-09/3.-petocz-gyorgyemlektablaja-eberhard.jpg?h=76bd2f1e&itok=ISZj7Lf3)
Az előpatonyi (Nagyléghez tartozó község) illetőségű Petőcz György 1805-ben született Éberhardon, ahol apja ekkor az Apponyi birtokok jószágigazgatója volt. Az 1840-es évektől Pozsony vármegye tisztviselője, 1843-ban főjegyző, 1848-ban pedig másodalispán lett. Ebben az állásában tagja volt a vármegyei honvédelmi bizottságnak is. Amikor a császáriak elfoglalták Pozsonyt, Petőcz továbbra is a vármegye tisztviselője, az élelmezési osztály vezetője maradt.
Május elején a Csallóközbe ment, hogy a rekvirált élelmiszerekért a vármegye nevében fizessen, egyúttal meglátogassa rég nem látott családját Előpatonyban. Itt találkozott a Komáromból kitört várvédők parancsnokával, Kosztolányi ezredessel, aki figyelmeztette, hogy Pozsony vármegye az újoncozással még némi hátralékban van. Petőcz György utasította két csallóközi járás szolgabíráját az újoncozásra, aminek az lett az eredménye, hogy néhány nap alatt 120 csallóközi fiú állott a magyar zászló alá.
– Ugyebár önt a magyar parancsnok kényszerítette arra, hogy az újoncozási rendeletet kiadja, és ha nem engedelmeskedik önt felakasztották volna? – Nem, amit tettem kötelességem volt – felelte. Petőcz oly őszintén felelt a hadbíró kérdéseire, hogy maga a hadbíró mondta: – Ezt az ember nem lehet megmenteni. Kötél általi halálra ítélték, majd az ítéletet a császári városparancsnok agyonlövetésre változtatta. Az ítéletet a pozsonyi vár koronatornya alatt hajtották végre 1849. május 24-én. Holttestét a katonai temetőben ásták el, sírja ismeretlen.
A megyeház közgyűlési termében 1899-ben a következő szövegű táblát helyezték el emlékére:
Petőcz Györgynek
a hazáért
1849. május 24-én vértanúhalált szenvedett
II. alispánjának.
A tábla sajnos eltűnt, de szülőfaluja, Éberhard síremléket állított Petőcz Györgynek a helyi temetőben. Itt emlékeznek meg róla minden március 15-én.
Megjelent a Magyar7 2023/36. számában.